\section{Motivacija}
\label{section:motivacija}


Sorodnost naravnih jezikov ene tipološke skupine in včasih celo jezikov različnih tipoloških skupin (primer poskusa prevajalnega sistema za jezikovni par češčina-litovščina \citep{hajic2003}) omogoča lažje in natančnejše prevajanje ter uporabo enostavnejših metod, ki ne bi bile dovolj dobre za uporabo v prevajalnih sistemih nesorodnih jezikovnih parov. Uporaba preprostejših metod ne pomeni nujno slabše kakovosti prevodov\index{prevod}; veliko napak sistemov za prevajanje namreč izvira ravno iz napak v skladenjskem razčlenjevanju (parsing) izvornih povedi. Seštevanje napak v analizi, prenosu in generiranju pri sistemih za strojno prevajanje na osnovi pravil\index{pravilo} s klasično arhitekturo pogosto prinese slabše rezultate kot uporaba enostavnih metod plitkega razčlenjevanja in prenosa.

Ena od glavnih ovir, ki upočasnjujejo proces razvoja prevajalnih sistemov na osnovi pravil\index{pravilo}, je obseg človeškega dela, ki je nujno za oblikovanje pravil\index{pravilo} slovnice in slovarjev. S tem problemom se soočajo tudi sistemi, ki so namenjeni prevajanju sorodnih jezikov. Takšni sistemi navadno uporabljajo poenostavljeno arhitekturo in izkoriščajo podobnost jezikov z uporabo plitke slovnice in pravil\index{pravilo} prenosa, vendar tudi ta pravila\index{pravilo} zahtevajo veliko napora. 

Pričujoče delo predstavlja sisteme za strojno prevajanje sorodnih jezikov. Prikazan je pregled že izdelanih prevajalnih sistemov za izbrane jezikovne pare. Opisani so osnovne komponente in jezikovna gradiva, ki jih uporablja večina teh sistemov. Poseben poudarek je na opisu komponent in gradiv zbirke orodij ter gradiv za postavitev novih sistemov za strojno prevajanje sorodnih jezikov Apertium \citep{corbi1}. V tem delu so med drugim predstavljene metode, ki omogočajo samodejno ustvarjanje vseh gradiv, ki so potrebna za postavitev sistema za prevajanje naravnih sorodnih jezikov.

\section{Obstoječi sistemi strojnega prevajanja sorodnih jezikov}
\label{section:obstojecisistemi}
\paragraph*{Ruslan}\citep{hajic1987} je prvi sistem za strojno prevajanje sorodnih jezikov. Prevajalni par sistema je bil češčina-ruščina. V sistemu je bilo uporabljeno globoko skladenjsko razčlenjevanje (deep syntactic parsing) in prenos\index{prenos}. Uporaba je bila omejena na prevajanje uporabniških navodil.

\paragraph*{Česílko}\citep{hajic2000} je sistem za strojno prevajanje sorodnih jezikov, in sicer češčine in slovaščine. Arhitektura osnovne različice je bila enostavna, slovarji z direktnimi prevodi\index{prevod} lem ena-na-ena z leksikalnim prenosom\index{leksikalni prenos} in brez dodatnih pravil\index{pravilo}. V sistemu so bile uporabljene metode, ki so temeljile na dejstvu, da sta si jezika zelo podobna. Kasneje je bil sistem izpopolnjen \citep{debowski2002}, dodan mu je bil tudi nov jezikovi par, češčina-poljščina.

Osnovna arhitektura sistema je naslednja:
\begin{itemize}
\item oblikoskladenjsko označevanje izvornega besedila,
\item dvojezični slovarji,
\item oblikoskladenjska sinteza v ciljno besedilo.
\end{itemize}
V novi različici sistema \citep{hajic2003} je bil implementiran plitki prenos\index{plitki prenos}. 
Osnovna arhitektura spremenjenega sistema:
\begin{itemize}
\item oblikoskladenjska analiza izvornega besedila,
\item oblikoskladenjsko razdvoumljanje,
\item leksikalni/oblikoskladenjski prenos\index{prenos},
\item oblikoskladenjska sinteza v ciljno besedilo.
\end{itemize}
Natančnost prevodov\index{prevod} z metodo WRR \citep{vogel00} je okrog $90\:\%$ za jezikovni par češčina-slovaščina in $71,4\:\%$ za jezikovni par češčina-poljščina.
\paragraph*{Guat\index{Guat}}
\citep{vicic2009d} je sistem plitkega prenosa\index{plitki prenos}, temelječ na ogrodju \gls{Apertium}. Sistem podpira jezikovni par slovenščina\index{slovenščina}-srbščina. Natančneje je predstavljen v razdelku \ref{section:prevajalnisistemGUAT}.
\paragraph*{PONS}
\citep{dyvik1995} je sistem za delno prevajanje med sorodnimi jeziki (partial translation between related languages). Izdelan je bil za jezikovni par norveščina-švedščina. Zanimiva lastnost sistema je, da ne uporablja oblikoskladenjske analize, slovar izvornega jezika hrani vse besedne oblike. Sistem uporablja delno skladenjsko razčlenjevanje izvornih povedi, ki jih razdeli na kose in manjše enote razčleni.

\paragraph*{T4F}
\citep{ahrenberg2005} je drugi prevajalni sistem, namenjen skandinavskim jezikom. Kratica imena pomeni tokenizacija, označevanje, prenos, transpozicija in filtriranje (Tokenization, Tagging, Transfer, Transposition and Filtering). Avtorji sistema trdijo, da za strukturno sorodne jezike\index{sorodni jezik} abstraktno skladenjsko razčlenjevanje ni potrebno oziroma prinaša slabe rezultate.

\paragraph*{Prevajalni sistem za Turkijske jezike.} \citet*{altinas2002} sta postavila sistem za strojno prevajanje sorodnih turkijskih jezikov, in sicer na podlagi prevajalnega para turščina-krimska tatarščina (Crimean tatar). Avtorji trdijo, da za jezike s skupno zgodovino in podobno kulturo ne potrebujemo semantične analize. Sistem se osredotoča na razlike na oblikoslovni ravni.

\paragraph*{Apertium}\citep{corbi1} je zbirka orodij za postavitev prevajalnih sistemov za sorodne jezike\index{sorodni jezik}; predstavljen je v razdelku \ref{section:apertium}. Apertium\index{Apertium} je bil najprej zastavljen kot orodje za postavitev sistemov za strojno prevajanje sorodnih romanskih jezikov; tako so nastali tudi prvi jezikovni pari katalonščina-španščina, španščina-portugalščina in katalonščina-portugalščina.

\paragraph*{Prevajalni sistem za Keltske jezike.} \citet*{scannell2006} je postavil sistem za strojno prevajanje med irščino (Irish) in škotsko gelščino (Scotish Gaelic). Sistem temelji na ogrodju Apertium. Jezika sta si slovnično sorodna, saj imata skupnega prednika -- srednjo irščino (Middle Irish).


\section{Pregled vsebine}
\label{section:pregled}
Drugo poglavje prinaša pregled raziskovalnega področja in razlag osnovnih pojmov znanstvenega področja, ki bralcu približajo področje in mu omogočijo nadaljnje branje. 
Tretje poglavje opisuje eno od možnih razdelitev strojnega prevajanja z opisom posameznih načinov strojnega prevajanja. Poseben poudarek je posvečen prevajanju sorodnih oziroma nesorodnih jezikov v omejenih domenah in ogrodju Apertium, ki je osnovna platforma za večino implementacij metod, opisanih v tem delu. 
Četrto poglavje podaja oblikoskladenjsko označene slovarje, enojezične in večjezične. Podane so metode za samodejno izdelavo oblikoskladenjsko označenih slovarjev, ki so uporabljeni v strojnih prevajalnih sistemih. 
Peto poglavje predstavlja pravila prenosa, ki pri strojnih prevajalnih sistemih na osnovi pravil omogočajo opisovanje razlik med jezikoma jezikovnega para.
V šestem poglavju je opisana metoda, ki omogoča izdelavo sistema za strojno prevajanje na osnovi dreves izpeljav za manj uporabljene jezike oziroma za jezike, ki nimajo izdelanega skladenjsko označenega dvojezičnega korpusa. 
V sedmem poglavju so opisane osnove vrednotenja sistemov za strojno prevajanje; predstavljene so uporabljene metrike in metodologije vrednotenja. V zadnjem delu poglavja so podani rezultati vrednotenj posameznih sistemov, zgrajenih na osnovi metod, predstavljenih v četrtem in petem poglavju.
Osmo poglavje zaključuje delo z razpravo in s smernicami za nadaljnje delo.
V prilogi \ref{chapter:priloga1} so prikazani primeri pravil prenosa\index{prenos} in pravil za ujemanje oblikoskladenjskih kategorij bližnjih besed.
V prilogi \ref{chapter:priloga2} so zbrani primeri prevodov predstavljenih sistemov.